https://slama.dev/comeback/
A tak spolu Štístko a Hoblík žili šťastně až do smrti.
Představte si, co se mi stalo.
Byla jsem na nákupy, dávám to na pás a ta ženská na mě normálně začala řvát.
Zapomněla jste si zvážit květák?
Tak jsem se jí slušně omluvila, řekla jsem, že si ho teda dojdu zvážit teď.
A ona, no jistě, a ty lidi za váma jako asi počkaj, my tady všichni máme spoustu času, že jo?
Tak jsem jí řekla, že je mi to fuk, jestli lidi počkají.
Já, že chci květák.
A ona zase.
No to vy snad děláte naschvál!
Chápete to?
U ní tam berou samý psychopaty.
Tak jsem jí ten květák hodila na hlavu.
Takže muzikálek nebude!
Na těchhle pelánkách jsem ve slalomu osobně porazil Víta Vávru.
Teď jsou tvoje.
Nejsou.
Já budu mít snowboard.
No, ona se situace vyvinula jinak.
Jak?
Nemáme peníze.
Slíbil jsi mi snowboard.
Ale Ivuško, to je takový módní trend.
Ale na to já mám odhad, za pár let po snowboardu neštěkne pes.
Ale lyže, to je klasika.
A tyhle ty nebudeš muset rozchovat.
Nebudu, protože dostanu snowboard.
Slibuješ mi ho už čtyři roky.
Ale tyhle ty lyže byly ve svý době nejlepší na trhu.
Jo, ty jsi ve svý době dostal zlatou desku.
Ty nebuď drzá!
Až poznáš, jak je těžký vydělávat peníze, dáš mi za pravdu.
Jo, ale nejdřív poznám, jaký to je jet na hory a být jedinej dement s lyžema.
I Saša s Lexou budou mít snowboard.
Vážně?
Jo.
No tak nemusíš mít všechno, co mají ostatní.
Snaž se vyniknout.
No, buď originální.
No tak já ti je tady nechám, tak si je prohlédni a nepoškrábej.
Mambo.
Ale už opravdu naposled.
No, to je dost.
Kampa?
Dvě piva?
Teď jsi říkal, že v pracovní době budeš tady.
A ty jsi říkala, že když nebudu pít před polednem, tak mi bude líp.
A není.
Koukej tady zůstat.
Jestli ti je špatně, tak se napij vody.
Čeho?
Iva taky říkala, že neplníš sliby.
Ty jsi to prásknul?
Taky prásknu.
Nevynášíš koš.
No dost mě překvapuje, že víš, že koš se vynáší.
Nejvíc jsem řekl, že ho vynesu, ne že ho budu vynášet.
Mně je to egál.
Prostě neplníš sliby.
Ozzáku.
No, vy si taky myslíte, že neplním sliby?
Rozhodně.
I když, včera jste slíbil, že mě pustíte dřív domů a nepustil.
No tak přišlo zboží, tak je snad jasné, že to nešlo.
No jistě, máte úplnou pravdu.
Vidíš.
A slíbil jsi mi, že si tady v krámě můžu nakládat loštický zázrak.
To jsem ještě neviděl, co to proboha je.
A co to proboha je?
Delikatesa.
Sýrečky s cibulí nakládané v pivu zrají tři dny pod infralampou.
Některé sliby by se rozhodně plnit neměly.
Jasný, co?
Já bych je brala.
My nakonec snowboard taky mít nebudeme.
Dospělí vždycky něco řeknou a pak to nedodrží.
Vůbec se jim nedá důvěřovat.
Já už nechci jet letos na lyžák se sáňkama, Kropáčková se mi furt dělá srandu.
Já se ze mě furt dělá srandu.
To chápu.
Já to taky bych chtěla Bobby.
No, asi to budeme muset vzít do vlastních rukou.
A jak?
Určitě tam bude spousta brigád pro studenty.
Jé, Ivo, to je skvělý.
Hele, třeba tady tohle.
Hledáme milé zdravé dívky pro občasnou práci večer.
Hm, to by se ti nelíbilo.
Teda doufám.
Sledujte génia.
Už vím, jak seženu snowboard.
Jedeš nahoře.
Chceš být cool?
Vyhraj super snowboard.
My nahoře pojedeme, sprkneme a taky medvědem.
To poslední jsem vymyslel já.
Já jsem blbá.
Už jsem skoro něco čekala.
Počkej!
V každém pětistém balíčku je výherní kupon.
Tenhle je pátý, doma mám šestý.
Už jenom něco přes třista.
Stejně ty kupony vybírají už v obchodech.
No jo, v obchodech, tam ale neberou každýho.
Každýho ne.
I ty můžeš u nás pracovat.
Jsi student, nevíš přesně, kolik je minimální mzda, dokázal jsi přečíst tenhle inzerát, supermarket Harold tě uvítá ve svém týmu.
Nabízíme pozice.
Operátor hotovostní přepážky, kosmetik rychle se kazícího zboží, skladník.
Co kdybychom to vyzkoušeli?
Ale to bychom nezvládli.
To nevím, proč bychom to nezvládli.
A co já?
Máš kliku.
Berou i postižený.
Super!
Stěžovali si na tebe popeláři.
Zase jsi usnul před vchodem a museli popelnice házet přes tebe.
No a?
Takže ty, Ozzáku, taky neplníš sliby.
Já?
Co? To není možný?
A slíbil jsi, že už nebudeš tak pít.
To jsem musel být ožralý, nebych takhle žvástlal.
Ne fakt.
Kdybych byl střízlivý a něco slíbil, tak to splním.
Ne jako ty.
Ale já, když můžu, taky sliby plním.
Můžu, můžu.
Proč ses teda nemohl zeptat správcový, jestli si můžu na dvorku pěstovat nějaký kytky?
Protože to mělo být konopí máku a durman obecný.
A slíbil jsi, že koupíš větší lednici, abych si nemusel pivo pořád chladit v nádržce na hajzlu.
Ne, říkal jsem, jestli budou peníze.
Říkal jsi, že si můžu vykrmit prase.
Doma?
U Jezevce.
Pořád se jen vymlouváš.
Ty taky neplníš sliby.
Hele, řekni mi jedinej, který...
Jo, jednou jsi slíbil u tety na chatě, že ulovíš Bobříka mlčení.
Měl jsi tři dny mlčet a taky jsi to nesplnil.
Dostal jsem novou kytaru, musel jsem zpívat.
Vidíš to, taky se vymlouváš.
Dobře, jak chceš.
Co?
Já svoje sliby splním, i po letech.
To jako budeš tři dny mlčet?
Stejně to nevydržíš.
A jak si objednáš pivo?
No, jak myslíš.
A nemysli si, že tady nebudeš normálně prodávat.
Stejně to nevydržíš.
To nezvládnem.
Zvládnem.
I když naučit se sedmadvacet druhů pečiva bude něco.
Proč má sedmizernej rohlík šestimístnej kód?
Dva, tři, sedm, jedna, osm, devět.
Dva, tři, sedm, osm, sakra.
To nezvládnem.
Bulka se sezamem a sezamovej bochánek vypadaj úplně stejně.
Bulka má dvacet sedm semínek a bochánek čtyřicet.
Aha.
Já se naštěstí nic učit nemusím.
Ve skladu to bude pohoda.
Našel sis tam postižený kamarády?
Náhodou, chlapi jsou úplně normální.
Všichni si tykaj, a když jsem se tam byl podívat, nikdo nic nedělal.
A hele, kobliha s jahodovou marmeládou má úplně stejný kód jako s meruňkovou, akorát poslední číslo se liší.
3358 a 3359.
No vidíš, tak to půjde rychle.
Já tam navíc budu stejně jenom krátce.
Dokud nenajdu ty správný dveře.
Neseš dneska nějakej zamlklej?
Fakt?
Neprásknul mamce, kdo chodí na večerní kurzy.
Nevyřídil Maruně, ať přijde večer do Márnice.
Nedal maturitní komisi mou omluvenku, že jsem nečekaně umřel.
Nedal Idě dvě druhý křestní jména Sepultura.
To je všechno?
Hele, nechceš už toho mlčení nechat?
Já to nikomu neřeknu.
To zase bude večer.
Nechceš jít radši domů?
Neměla jsem se ptát, co?
Seznam Tomášových nesplněných slibů?
Co?
No tohle.
Víte, proč jsem nepomohl tetě Grétě se stěhováním?
Byla sedmá na olympiádě ve vzpírání, vždyť bych tam byl zbytečnej.
Na které olympiádě?
V Berlíně.
No, to už je pěkně dávno.
No, mohl jste chudáčkovi stařence pomoct.
Chudáčkovi?
Vždyť by nás unesla všechny tři.
Že jsem ti slíbil na Vánoce motorku?
Řekl jsem, ať napíšeš Ježíškovi, a bylo mi osm.
Ježíš, proboha, kolik toho je?
Dej mi s tím denaturátem konečně pokoj.
Je to dávno.
Denaturát?
Když jsme měli kapelu a to byl jeho nejoblíbenější song.
Vždycky, když jsem zpíval, tak jsem na týden přišel o hlas.
Ty jsi to vzal teda pěkně ze široka.
Co?
Že jsem Ivě nespravil šuplík?
No tak jsem zapomněl.
Pane Ozzáku, musíte mi pomoct.
Vy jste určitě byl na vojně, že jo?
Jak se čistí podlaha zubním kartáčkem.
Pivo.
Mám ji polít pivem?
Takže nepolívat.
Takže polívat?
No, Ozzák ti asi neporadí, Lexo, i když bys to určitě potřeboval.
Pane Ozzáku!
No, snaží se mi dětinsky dokázat, že plní sliby.
Drží Bobříka mlčení, takže přijď pozítří.
Tolik času nemám.
Musím se z té podlahy před večeří navečeřet.
Plnění slibů není snadné, to se pak někdo nemůže divit, že to vzdáš.
Nebo zapomeneš.
Tomášku, nezdá se vám, že je tu poslední dobou něco cítit?
Jakoby tu něco hnilo?
Ale co to vidím?
No jo, chodíme na brigádu, abysme poznali skutečnou cenu peněz.
Tak to vás chválím, že jste k tomu přistoupili tak zodpovědně.
Vítám vás, děti, ve světě dospělých.
No jo, je to pohoda, všichni jdou jako po másle.
To je děs.
Já už nemůžu.
Debilní ořechovej šnek.
Zrovna tenhle kód si nepamatuju a všichni ho chodí kupovat jako diví.
772893201.
No jo.
Řekni to ještě jednou.
772893201.
Ty jo, jsi už fakt dobrá.
No, čemu mi to je, když ke mně nikdo nechodí?
No, tak si musíš víc ukazovat.
Volná pokladna.
A teď to říkáš.
Asi málo nahlas.
Ne, říkám to normálně.
Volná pokladna.
Ne, říkám.
Volná pokladna.
To mám jako řvát?
Volná pokladna!
Proboha, neřvěte tady.
Aspoň by si tě všimli.
Nechodili by furt ke mně.
Já jsem to nezvládla.
Zítra jdu na kobereček k šéfový, určitě mě vyhodí.
Hele, jestli tě bude chtít vyhodit, tak my půjdeme taky.
Co, Lexo?
Co?
Jestli vzdáš toho svýho super fléku ve skladu?
No, ono to tam až tak super není.
Takže to není to pohodový místo, kde si všichni tykají?
No, chlapi tam docela pohodu mají a fakt si tykají.
Jenom já jim musím vykat a říkat jim pane.
Tak jestli je to jenom tohle, tak si nemáš na co stěžovat.
Nemám.
Šéf říkal, že si radši nikde stěžovat nemám.
Ale až budu mít ten snowboard, nikdo se mě nebude ptát, jestli jsem musel stokrát oběhnout sklad nahej.
Cože?
Dobrý.
Jaký jsou ty nový Black Agony?
Dobrý, tak já je beru.
Ještě jsem uvažoval o Napalm Death.
Co myslíte?
Slabý, jo.
Koukám, že se hold vyznáte, no.
Jo, kámoš mi říkal, že prej Kabáti vydali něco slušnýho.
Jasný, no.
Tak aspoň tolik neutratím, no.
Zdár.
No a musím uznat, že díky těm cedulím, co ti Lexa přines z práce, toho prodáš víc, než když mluvíš.
Lidi, prosím vás, nemáte tu novou Britney Spears?
Pojď, prosím tě, stejně to tady divně smrdí.
To jsi byl nakupovat?
Byl jsem se podívat na Ivušku.
Moc jí to slušelo.
Usmívala se na mě, jak už dlouho ne.
Jsem na ni fakt pyšnej.
Taky jsem ráda, že děti makaj.
Ještě jim dali pěkný montérky zadarmo, viď?
Milá, nad kasou napsáno, zeptej se mě na cokoliv.
Tak jsem se jí zeptal, kdy přijde domů.
Řekla 538 rovných.
Každopádně, když jim to půjde takhle pěkně od ruky, tak se vykašlu na Jezevce.
A?
Zatím jim účtuju jenom vodné a stočné, ale přidám elektriku a plyn.
Což mi připomíná, slíbil jsi, že zaplatíš za Ozzáka.
1062.
No, ona se totiž situace vyvinula.
Teď nemám.
Na jednom mejdanu v 88. jsi mi slíbil, že už mě nikdy nenecháš ve štychu.
Děláš to furt!
No doufám, že taky nemáš nějakej seznam.
Copak slepice a krůta vypadá stejně?
Nějakej debil ukradl všechny cedule a všichni se chodí ptát mě.
Ahoj.
Ahoj, čau, strejdo.
Kde jsi to vzal?
Lexa?
Ježíš, to bude muset vrátit, nebo ho budu muset nahlásit.
No jo, slečna kontrolorka.
Můžu za to.
Šéfová říkala, že jsem na to ideální, nikdo si mě nevšimne.
Co se máš?
Aspoň ti neprojdou ty lidi.
Jsou furt stejný typy.
Hádavá nána, zmatený strejda, zpocenej smraďoch.
Takže tě potěší, když tam přijde někdo normální.
Jako kdo?
No jako já.
Ty jsi typický zmatený strejda.
Když najdeš drobný, tak mi skončí směna.
Ivo.
Hádavý nány.
Co si přijdou pohádat kvůli tomu, že v letáku je špenát o korunu levnější.
To je největší peklo.
Ivo, takhle bys o zákaznicích mluvit neměla.
To nevím proč.
A taky se málo usmíváš.
Teď nejsme v práci.
Já už to nevydržím, já se na to vykašlu.
Není jednoduchý být dospělý, co?
A taky už škoda toho.
Odejdi, uteč před prvním problémem.
No co, čtrnáct dní to ještě vydržím.
Ale musím k jiný pokladně, tady by mě hráblo.
Mám repráček přímo nad hlavou.
Pokladna sedm volná, pokladna čtyři volná, pokladna pět volná.
Vypadáš přísně, udělám ti kakao.
Kakao, aby se líp vstávalo.
Úklid na sedmičku, ale honem.
Šéf říkal, že si nemám stěžovat.
Přišel čas.
Co to je?
Loštický zázrak.
Na Olomoucku v sedmnáctém století prý...
Vzkřísil mrtvého šafáře k životu.
Pěkné, že to necítí.
A když jsi se na Moravě vsadil, že vypiješ nosem láhev slivovice?
Viď?
Vyhrál.
Od té doby má vypálený sliznice.
Čekej.
Tak co, Marcelko, můžu vám nahndat porci?
No, to ani nemusíte, to vyběhne samo.
Je to neopakovatelná příležitost.
Tohle v krámě už nikdy nedovolím.
No, tak možná, když říkáte, tak možná.
Dobře, tak.
A co ty, brácha, dej si taky.
Cože, já nic neslyším.
Co?
Asi nechce.
Nevadí.
Vitamíny?
Asi chce banán.
Já pořád nic neslyším.
Přitom jedno prosté ano by bohatě stačilo.
Marcelko, k takové delikatese je nutný vhodný nápoj.
Co, chceš nám něco říct, brácha?
Rozumím, ale bohužel víc jsem jich nedonesl.
Prosím.
Tak jak to šlo?
Za pár dní se stanu pokladní měsíce.
Konečně vypadnu z tý hrozný sedmičky.
A budu mít fotku na nástěnce.
Dneska byl jenom jeden malý incident.
Na tu paní sis neměla křičet.
Kydla mi zmrzlinu na pás.
No tak to stát není taková tragédie.
Víš, co udělá zmrzlina na pásu?
Mám potom všechno slepený dohromady.
Víš, co říkala hlavní pokladní?
Překouřit, polknout a potom se jít vyřvat do tunelu.
Na hadr jsem čekala pět minut.
To jsem klidně mohla stihnout ještě tři košíky.
Za košíky jsou bodíky.
Taky za upravený zevnějšek.
A ty jsi se při tom křiku trošku rozcuchala, takže jsem ti musela jeden strhnout.
Cože?
A za křik na klienta dva.
Teď mi to udělala naschvál!
I kdyby, Ivo, pamatuj 3P.
Pozdravit, poprosit, poděkovat a s úsměvem.
No, Ivuško, nebuď smutná.
Nevíš, kde jsou kleště?
Oddělení domácích potřeb, třetí regál.
Ivo, já dost.
Takhle to dál nejde.
Na, tady máš peníze, kup si snowboard.
Marcelka Harl dostane prémie až příští měsíc.
Menší nemáte?
Já chci být dobrou pokladní.
Všichni mi to furt kazí.
Lidi.
Ahoj.
Lexo, musíš mi pomoct.
Já mám hroznej hlad.
Ale já nemám nic k jídlu.
Já jo, koupil jsem si medvídky.
Ve skladu mě k nim nechtěli pustit, tak když jsem se snažil si tam nějaký vzít, dali mi výpověď.
Já teď nemůžu zvednout ruce.
Nazdar!
Tři dny uběhly jako voda a mě to nic neudělalo.
No dobře, no.
Pivo, pivson, pivíčko.
Já vůbec nechápu, jak jsem mohl tak dlouho bez těch slov vydržet.
Marcelko, potřebuji s váma nutně mluvit.
Ozzák se mnou mluvil celý ráno, ale říkal prakticky pořád to samé.
Dvanáctka, ležáček, černý, kvasnicový.
Ty slova přímo hladí jazyk, brácha.
Marcelko, mám starosti s Ivou.
Mám pocit, že to s tou prací přehání.
Je hezké, že se snaží.
Včera na všechny věci doma nalepila cenovky.
A když jde na záchod, tak se mně chodí dovolovat.
Tak to je vážné.
A říká mi pane.
Musíte ji odtamtud dostat, jinak se zblázní.
Nedá si říct.
Voda, ječné slady, chmelové produkty, kyselina mléčná.
Ozzáku, víš, jak jsem ti jednou slíbil, že tě nikdy nepustím z práce dřív?
No.
Dneska můžeš.
Vážně?
Jo.
Díky.
Víš, jedno jsem, brácha, za ty dlouhý roky mlčení pochopil.
Některý sliby jsou fakt na houby.
Pojďme, bro.
Dvě slova, víc mi nechyběly, tři dny.
A teď mi řekni, kde jsou ty sýrečky?
Byla tady hygiena a odvezla je na rozbor.
Ne!
Vrátí je nejdřív za měsíc.
Tak to budou mít grády.
Ivo, vypadáš hrozně, usměj se trochu.
Už jsem se byla fotit na nástěnku.
Co se stalo?
Hlavní vedoucí mi dala výpověď.
No, ale dělala sis, co sis mohla.
Já jsem to viděl.
Já na to měla.
Mohla jsem se stát pokladní měsíce.
Prý se málo usmívám na zákazníky a nedávám jim dost igelitek.
Já jsem u pokladny a igelitek jsem si mohla vzít, kolik jsem chtěla.
Co říkáš, jé tak.
Nevážně.
A usmívala se zhezky.
A víš, kdo mě napráskal?
Saša!
Saša?
Jseš si jistá, že by Saša tohle?
Už nemám nejlepší kamarádku.
No tak Ivuško, Harold není jedinej supermarket na světě.
A jseš ještě mladá, život máš před sebou.
Ale když já mám ráda tenhle!
No tak já jdu s tím košem.
Jak se tu ještě můžeš ukázat?
Ivo, já...
Už nejsi moje kamarádka.
Jsi kariéristka, takže nedivím se.
Promiň, Ivo, já jsem...
Jseš hyena.
Měla jsem o tebe strach.
Hrozně jsi se změnila.
Tebe nezajímalo nic jiného než kasa a nástěnka.
To není pravda.
V šatně jsi vylepila ceduli, v pracovní době chodí na záchod jenom slabci.
A dobrovolně ses přihlásila na sobotní umývání výloh.
Včera si dokonce hlavní vedoucí pochválila novou trvalou.
Měla jsem strach, že ses z toho úplně pomátneš.
Tak jsem si vymyslela různý věci, aby tě vyhodili.
Cože?
Nahlásila jsem, že zákazníkům místo nashledanou říkáš chcípni.
Cože?
A že jsi po jedný paní, když si stěžovala, hodila kilovou zlevněnou hořčici.
Víš, že přilhání nesnáším, ale kvůli tobě jsem to dokázala.
Takže to jsi udělala, abys mě zachránila.
Dala jsem taky výpověď, bez tebe tam nebudu.
A na lyžák pojedu znova se sáňkama, klidně.
Ať mi Kropáčková políbí prdel.
Brácha, nechtěl jsi náhodou ten koš vynést?
No to jsem říkal, abych odlehčil situaci.
Brácha, jako za mlada!
Nemáš ještě ty cedule?
Myslím si, že je budu potřebovat.